Pomozite mi.
Kako se sunce dizalo nad otokom Sira, -
- bacajući velike sjene preko žbunova kobasica, -
- osvetljavajući vrhove drveća meda -
- i grijući polja od dimljenog lososa, -
- Ja Baron Minhauzen, koji sam svjetski poznat -
- po tome što govorim istinu, cijelu istinu i ništa osim istine...
- Još zategni! - Stoj mirno.
Kako mogu da postanem velika glumica ako ti budeš raznesena u komade?
...u mojoj domovini...
...i da tamo pokušam da obrazujem -
- moje provincijalne, uskoumne, i neverne zemljake.
Podigli smo sidro i zaplovili.
Podigli smo sidro i zaplovili!
Talasi! Talasi!
O dovraga!
Mi smo glumci! Gdje su bre ti pomoćnici?
- Mrtvi su! - Baš svi?
Samoubojstvo. Nema nikakve veze s tvojom glumom.
Loša sreća me je pratila. Bio sam bačen u čeljusti kita -
- toliko velikog i dugačkog -
- da čak ni moj teleskop Nije mogao da mu vidi kraj.
Što će se dogoditi s Baronom?
Ovog puta nema izlaza.
U ovakvom trenutku, malo duhana zna biti dosta korisno.
Zvona pakla i kofe krvi!
Gdje su bili talasi? Talasi!
Ti nesposobni imbecilu!
- Nisam ja kriv. Ona je kriva! - Nisam ja! On je kriv!
Mi treba da budemo profesionalci i da pokušamo da preživimo.
Seli!
Ostani ovdje ili ću te zaključati.
- Gdje mi je brat? - Ti nemaš brata.
Onda mi objasni zašto ovdje piše "Henri Salt & Sin", kad sam ti ja kćerka.
Nije trebalo da te učim da čitaš. Takva je tradicija. Tako se svuda radi.
Ne. Sultanovi zahtjevi još uvijek nisu dovoljno razumni.
Jedini trajni mir je onaj koji počiva na razumu.
Strašno mi je žao, gospodine Džekson.
Prvi čin nije tako dobro prošao. Bilo je par tehničkih problema.
Ne morate se izvinjavati, gospodine Salt. Radite pod veoma teškim uvjetima.
Oprostite me.
Časnik koji je riskirao svoj život uništavajući...
...šest neprijateljskih topova i spašavajući deset ljudi iz Turskog zarobljeništva.
- Čuli smo toliko toga o Vama. - Pretpostavljam da je tako, gospodine.
- Uvijek puno riskirate. - Samo sam se puno trudio, gospodine.
- Pogubite ga odmah. - Da, gospodine.
Takvo ponašanje demorališe obične vojnike i građane.
Oni pokušavaju da žive jednostavne, obične živote.
Stvari su dovoljno teške i bez emotivnih ljudi koji ljuljaju čamac.
Konstantinopolj!
Uporište moćnih Turaka. Kakvo iznenađenje -
- da me je povetarac doveo baš ovdje.
Možda bih mogao nešto da naučim Sultana.
Njegovo veličanstvo Sultan je volio dobro vino -
- i nije mogao da odoli opkladi. Te osobine su ga mnogo koštale.
Laži! Laži! Prevaranti jedni. Neću više trpjeti ovo!
Prekinite ovu prevaru!
Ovo je uvreda. Nikada u životu nisam vidio toliko gluposti.
Nemate pojma o čemu pričate.
- Poslije velike večere... - Jeli ovo u programu?
Molimo Vas da siđete s pozornice.
Ova lopovčina je prevarant! Ja sam Baron Minhauzen!
- Mi smo ovdje u sred predstave. - Vi ste ovdje u sred ismevanja.
Prikazujete me kao da sam ja smiješna fikcija, kao neki vic!
Što se to događa?
Zavjesa!
Sklanjaj se!
Ti upropašćuješ predstavu!
Učini nešto. Moram da porazgovaram s mojom publikom.
Dame i Gospodo...
Moram da se ispričam zbog ovog užasnog incidenta. Uvjeravam Vas...
- Zdravo. - Zdravo.
Lijepe dame.
- Zdravo. - Lijepe dame.
- Imate zaista dobar ukus, gospodine. - Sve ostalo je potpuno pogrešno.
- Slušajte, mi moramo da nastavimo s predstavom... - Gospode Bože! Bertolde!
Tko je Bertold?
Kako je moguće..? Sjajno je što te vidim.
Kako su ti noge?
Gdje su ostali? Albrehte!
Adolfe! Gustave! Ne mogu da vjerujem. Ovo je čudesno.
- Ja sam Bil. - Zar je on još uvijek ovdje? Otarasite ga se.
- Što se događa? - Počet ćemo drugi čin ispočetka.
- Tko je ovo? - Neki stari luđak.
- On je Baron Minhauzen. - Pravi Baron Minhauzen.
Da, tako je. A, tko ste Vi gospodine, ako smijem da pitam?
Javni službenik. Ja sam odgovoran za postojanje ovog teatra.
Ovo je Horacio Džekson.
On je trenutno u fazi dobijanja rata i spasavanja grada.
Molim Vas da odete!
On je guzica! Samo ja mogu da završim ovaj rat.
Ja ga mogu završiti, jer sam ga ja započeo. Ja sam uzrok.
Bojim se, gospodine, da imate jako slab kontakt sa stvarnošću.
Vaša stvarnost, gospodine, su laži i gluposti.
I drago mi je što mogu da kažem da s tim nemam nikakvog kontakta!
- Ovo čovjeku je potreban doktor. - Doktor?
Nastavit ćemo s predstavom. Hvala Vam, gospodine.
Krećemo. Molim Vas, budite razumni.
Ako ne nastavimo, on će nas predati Turcima.
Dame i gospodo, Baron Minhauzen vam stoji na usluzi.
Jel' si našao neki nos?
Otpjevaj nam nešto.
Većina vas se neće sjećati mene i mojih avantura.
Ali vas uvjeravam da je sve istina.
Istina je da sam ja uzrok ove opsade.
- A što onda Turci rade? - Ovo je rasprava oko granice.
- Borimo se za pomorske puteve. - Ne, to je bilo prošlog puta.
Vi jadne, zavedene budale.
Ako bi ste mi dopustili da Vam kao gospodin, nešto kažem, -
- Ja ću vam otkriti pravi uzrok ovog rata.
Pošto sam... O, Bože...
Pošto sam se vratio iz Egipta -
- Bio sam veoma toplo dočekan od strane Turaka.
Njegovo Visočanstvo Sultan.
On je poznavao moju reputaciju i veoma me je cijenio.
Bio je toliko oduševljen s mojim društvom -
- da mi je ponudio pristup u njegov harem.
Jednog dana, donio mi je flašu njegovog omiljenog vina.
- Pa, kako ti se čini? - Nije loše.
Moj dragi Minhauzene, nemoguće je naći bolje od toga.
Svašta!
Kladim se da Vam mogu donijeti, u roku od sat vremena, Tokajsko vino bolje od ovoga -
- iz carskih podruma u Beču, koji su svega 1000 milja odavde.
Prihvatite moj izazov! Ako ne uspijem, možete mi odsjeći glavu.
- To je moja ponuda, a Vaša? - Prihvaćam.
Kladim se u onoliko zlata koliko najsnažniji čovjek može da ponese.
Prihvaćam! Dajte mi pero i mastilo i napisat ću pismo Carici.
Bertolde!
Dolazim! Dovraga! Oprostite momci, ali moram da idem.
Odnesi ovo u Beč, i predaj ga Carici.
Ona će ti dati flašu vina, a ti ga odmah donesi meni.
Da li ste raspoloženi za malo lake zabave dok čekate?
Komponovao sam kratku operu. Hoćete li da je čujete? Svidjet će Vam se.
U pitanju je komedija. Zove se "Mučiteljov šegrt".
Ovo je uvod.
Zavjesa...
Zavjesa se diže da prikaže tipičnu odaju za mučenje.
Josrik, mladi šegrt, pjeva o radosti na svom poslu.
Mučiteljov šegrt je krenuo sretan na posao jednog dana
Savijam i istežem i radim svoj posao
ljudi me se boje
ali posao je težak nema nikoga osim mene
Četvrti čin se odvija u klanici... Ovo je dosta smiješan dio.
Počinje s evnuhovim refrenom: Odsječen u svojoj punoj snazi.
Tugo moja, tugo moja.
Odsječen u svojoj punoj snazi okružen sam lijepim ženama
život evnuha je težak...
- Oprostite me za trenutak. - Nećete valjda da propustite ovu ariju..
Život je kao neka igra
važno je da pobijediš...
Ne znam.
Ako ne dođe za 3.5 minute, Sultan će mi odsjeći glavu.
Jel' to sve?
Oprosti, ali meni to ne djeluje smiješno. Tebi?
- Ovo nije šala, ovo je opklada. - Opklada?
On je zaspao. Čujem ga kako hrče, na nekih 900 milja odavde.
On je ispod drveta. Blizu Beograda.
- Flaša je pored njega. - Nadam se da nije sve popio.
- Kolika je brzina vjetra, Guse? - Tri čvora.
Ja sam moderan čovjek a ovih dana mi se čini
da moraš da budeš jako okrutan da bi bio ljubazan
Ja sam moderan čovjek složićete se...
...ili ću to biti ja ili ti.
Vrijeme je skoro isteklo, kako mi se čini.
Spreman...
Sad!
- Nisam valjda zakasnio? - Ne, nisi. Puno ti hvala.
Hvala. Trebalo mi je šišanje.
- Puno ti zahvaljujem. - Ovo je od Carice.
Izvrsno. Pobijedio si.
Blagajniče, uzmi iz blagajne onoliko koliko najsnažniji čovjek može da ponese.
To bi bilo sve!
Hvala, gospodine.
- Što je bilo? - Ekselencijo, sve su odnijeli..
- Gustave. - Zaustavite ih!
- Vratite ih natrag! - Gustave! Ponovno!
Paljba!
U zaklon, prijatelji moji!
Pregrupišite se!
I tako, kao što vidite, Sultan još uvijek želi moju glavu.
Čekajte! Stanite! Nemojte ići. Vratite se. Ima još puno toga.
Nisam još završio! Nemojte ići.
Gustave, Adolfe, Albrehte!
Treba da pobjegnemo sa sultanovim blagom.
- Bertolde! - Zovem se Dezmond!
Mi smo glumci, a ne plodovi tvoje mašte. Saberi se!
Vratite se! Vratite se!
Što to Sultan izigrava? Danas je srijeda, zar ne?
Strašno mi je žao zbog predstave...
Ovo kazalište je zatvoreno. Ti i tvoja trupa morate napustiti grad.
Pogledajte ove sjajne kritike koje smo dobili.
"Kazalište g-dina Salta je zrcalo prirode." Bečki Klarion.
"Velika vrednost." Pariski Eho. "Dobar večernji provod." Glasgovski Herald.
Dobra kuća... sve je u redu.
Ovdje dečko.
Jeste li dobro?
- Jesam li mrtav? - Ne.
- Prokletstvo! - Tko si ti zapravo?
Baron Minhauzen nije stvaran. On je lik iz priča.
- Idi! Pokušavam da umrem. - Zašto?
Zato što sam umoran od svijeta.
- I svijet je umoran od mene. - Ali zašto? Zašto?
Zašto? Zašto? Zašto?
Zato što se sada sve svodi na logiku i zdrav razum.
Znanost. Napredak.
Zakoni hidraulike. Zakoni socijalne dinamike.
Zakoni za ovo, za ono...
Nema više mjesta za tronoge Kiklope s južnih mora.
Nema mjesta za drveće krastavaca i okeane vina.
Nema mjesta za mene!
Što se dogodilo u priči?
U Sultanovoj palači. Da li ste pobjegli? Da li su vas pobili?
Ne znam. Bilo je to tako davno.
- Koga briga za to? - Mene.
Strašno sam umoran...
- Zbogom. - Molim te, ispričaj mi.
- Hajde. - Gubi se!
- Molim te. - Stvarno hoćeš da znaš?
Prestanite!
Prestanite! Pobićete nas sve!
Onda nikada nećemo znati kako se priča završava.
Gdje ideš? Vrati se!
Prekinite!
Stani! Vrati se! Zakloni se!
Prokleto derište!
Prekinite!
Idite! Prekinite!
Glavu dolje!
- Ubit ćeš nas oboje. - Mislila sam da ti hoćeš da umreš?
Hoću, ali sam dovoljno star.
Gospodo, zar ne mislite da bi trebalo da ućutkate neprijateljske topove.
- Ne, gospodine. - Ne?
- Danas je srijeda. - Srijeda!
Turci se spremaju da nagrnu na zidine.
Ti si stvarno Baron Minhauzen.
Ovo je kraj. Sve je gotovo.
Generacijsko pozorišno iskustvo nestalo za jedan trenutak.
Seli?
Skloni se!
Seli, dođi ovdje. Ti kretenski, senilni, stari prdežu!
Zahvaljući tebi, Turci će nas uništiti.
Ali on je Baron Minhauzen. Onaj pravi!
- Moraš mi vjerovati. - Požuri!
Iskreno! Jeste.
- Čuti! - Ali on je... i može da nas spase.
Zar nije tako? Uhvatio se za topovsko đule. Stvarno.
Odletio je visoko u zrak, iznad slonova i vojnika.
- Prekini da lažes! - Ne lažem! Zar ne?
- Zapravo lažes. - Ali, on je to napravio.
I vojnici su ga vidjeli. Oni će ti reći.
Oni su mrtvi.
- Ali jeste! - Ne, nisam.
- Sada ti lažeš. - Ja nikada ne lažem.
Seli, ostani ovdje. Što je to s tobom?
Nisam letio miljama.
I to je više bila milja i po. I nisam zapravo letio.
Samo sam se držao za đule na putu za tamo -
- i za jedno đule pri povratku.
Manijače! Uništio si nas.
Sada više nije bitno. Turci će srušiti grad.
Taman sam dolazio do vrhunca slave između Romea i Kralja Lira.
Moja publika će me ubiti zato što sam poginuo u ovakvom trenutku.
Spasi nas!
Nemoj me iznevjeriti.
- Ti si Baron, zar ne? - Ti si nam jedina nada.
- Ti si moja jedina nada. - Dame, molim vas...
Dok god sam ja, -
- Heronomus Karl Fridrik Baron fon Minhauzen, -
- živ i zdrav, ništa vam se neće dogoditi.
Strašno me podsjećate na Katarinu Veliku, -
- čiju bračnu ponudu sam jednom odbio.
Sve te podsećaju?
Da, zašto ne? Svaka pomalo.
Imam plan! Spremit ću se odmah...
...i pronaći moje izuzetne sluge.
Uz njihovu pomoć, razbit ću opsadu i spasiti grad.
- Sjajno, veoma dobro, bravo! - Kako?
- Trebat će mi vaša pomoć. - Naravno.
- Samo nam reci što da radimo. - Zamolio bih vas da se skinete.
Pogledaj sav taj rublje.
Zar nije lijepo? Kao da mi se san ispunio.
Sada je zora doba divnih, intimnih stvari.
Ubit će se.
- Da, ali biće vrijedno toga. - Dosta ćaskanja. Pumpajte.
- Morali bi da prijavimo ovo. - U pravu si.
Ne... Treba nam jednostavan plan. Ovi su previše komplikovani.
Glumci su napravili balon. Oni pokušavaju da pobjegnu.
Uhapsi ih odmah.
- Izbacite ih iz grada. - Ne možemo da otvorimo ogradu, gospodine.
- Onda ih bacite preko zidina. - Da, gospodine.
Ne smijemo da toleriramo bjegstva. Što bi buduće generacije mislile o nama?
Dobro, za mnom.
Daj ljestve ovdje.
Barone!
- Jesi li vidio Seli? - Nisam!
- Hvala ti, draga. - Stanite! Uhićeni ste!
Pustite! Pustite!
Nišanite... Paljba!
Vratit ću se s pojačanjem. Nemojte gubiti nadu.
A svim onim damama kojima dugujem pola tone donjeg veša:
Nemojte da se prehladite! Zbogom.
- Ostani Arguse! Vratit ću se brzo. - Čekat ću te!
Vrati se brzo.
Neće dugo dogurati samo s toplim zrakom i fantazijom.
Dovraga!
Drži se!
- Hvala. - Sada si sve upropastila.
Morat ću da smanjim vatru i da te ostavim dolje.
- Idem s tobom. - To ja potpuno odbijam!
Ako se sada spustimo slijetet ćemo na crkvu.
- Moramo pronaći tvoje sluge. - To sam i imao na umu.
- Gdje mi idemo? - Na mjesec.
Molim? Ali to će potrajati godinama.
- Neće. - Naravno da hoće.
- Zašto idemo tamo? - Tamo sam posljednji put vidio Bertolda.
- Da li si ti ikada bila na mjesecu? - Ne.
Zanimljivo mjesto. Kralj i Kraljica su sjajni.
Znaš za njihove glave koje se odvajaju, zar ne?
Njihove glave idu u intelektualne pohode nezavisno od tijela.
Problem je što se glava i tijelo ne mogu uvijek složiti kako treba.
- Ne vjeruješ mi, zar ne? - Pokušavam.
Da li se bojiš?
Naravno da ne.
- A ti? - Naravno da ne.
Uhvati konopac!
Stigli smo.
Izgledaš drugačije. Mlađe.
Uvijek se osjetim podmlađeno poslije neke avanture.
Nemoj samo ti da se podmlađujes ili ćemo morati da nađemo babicu.
Vidjet ćeš da sam ja jedna od Kraljevih omiljenih osoba.
Prirediće nam veliki doček.
Što sad?
Uhvatio sam te, konačno.
- Dobrodošao na Mjesec. - Vaše Visočanstvo!
Veliko je zadovoljstvo vidjeti vas ponovno.
Mogu li vam predstaviti Seli. Seli, ovo je Kralj Mjeseca.
Moje puno zvanje je Kralj Svega. "Re di tutto". Možete me zvati Rej..
Mjesec je beznačajan dio mog carstva. Ima još mnogo toga.
Nešto si mi zabrinut. Što te muči?
Ništa me ne muči. Zar ne vidiš da sam jedno s kosmosom?
Zar je to sve što imaš da kažeš? Zar si slijep?
Objasnit ću ti: Od tvog prošlog boravka ovdje, moja glava,-
- i moji ostali dijelovi gdje god da su, -
sada vladaju poznatim univerzumom.
A ono što ne poznajem, ja stvorim.
Upravo sam stvorio proljeće. Ozbiljno, da nije mene, ne bi bilo ničega.
"Cogito ergo es." Mislim, dakle postojiš.
On je lud.
Tako se čini. Izgleda da ga je zahvatila iluzija preterane veličine.
Održavanje reda u cijelom svemiru -
zahtijeva mnogo koncentracije.
Zato mi činjenica da si ti slobodan uopće ne pomaže.
Tvoje priče me nerviraju.
Ti si kao komarac na Tadž Mahalu.
Podsjećam Vas, Kralju moj, da nije mojih avantura vi ne biste bili tu gdje jeste.
Pa, zar sam onda sada dio tvojih avantura?
To ćemo još da vidimo.
Tko je sada stvorio koga? Nadam se da će vam biti udobno. Ćao!
Eno mog odvojenog tijela s Kraljicom!
Prekini! Umorna sam.
Bježi! Dovraga, ne može da me čuje.
Ti smrdljivi, užasni čovječe!
Ovo je baš ponižavajuće. Nemojte gledati, možda će otići.
Teško je vjerovati da sam bio jedan s tijelom. Toliko smo nekompatibilni.
On se koprca u lancu ishrane, a ja sam među zvijezdama.
Ne, idi. Prezirem te!
Vratio sam se! Ponovno imam usne.
I iskoristiću ih, bejbi. To sam ja, tvoj slon radosti!
- Daj mi da te poljubim, bejbi. - Jedi prvo, dragi.
Tako je! Prvo jelo, onda poljubac!
Ovo mi je potrebno.
To ne možeš da radiš ako nemaš usta.
Opet sam svoj.
Nećeš ti nigdje ići.
- Barone! - Vaše čudesno Visočanstvo!
Poznajem ja tebe.
Ti si onaj mali koji je pokušao da pobjegne s mojom kraljicom.
Nema više toga, mali Kazanova.
Što ti gledaš?
Evo izvolite, ptičice! Vjerujem da će vam biti neudobno.
Ponovno slobodan, da se skoncentrišem na uzvišene stvari.
Vrati se natrag u đubriste. Jesam li ti nedostajao!
Slijep sam! Dajem kraljevstvo za maramicu!
Ne, pusti me! Nemam vremena za prdenje i orgazme.
Molim te, neću više telesnih funkcija.
Zbogom, Barone.
- "Jedna od Kraljevih omiljenih osoba"? - Ovaj kavez nije stvaran.
- On je dio Kraljeve ludosti. - Meni se čini dovoljno stvarnim.
Vidim da nismo baš lijepo raspoloženi.
S gradom je sve u redu.
- Opsada je gotova. Sigurni su. - Kako to znaš?
Jednostavno znam.
Što dovraga... Dobro, dolazim
Izađi odatle.
- Izađi odatle. - Prekini s tim.
- Zašto si to napravio? - Mislio sam da si neprijatelj.
Naravno da jesam! I ti bi bio moj, da sam ja tebe udarao.
Tko si ti?
- Ne mogu da se sjetim. - To će se i nama dogoditi, ako ne pobjegnemo!
- Zašto si ovdje? - Ja sam veoma opasan kriminalac.
- Što si napravio? - Ne sjećam se.
- Kako onda znaš da si opasan? - Pa, za početak...
Zato što se nalazim ovdje. I, s druge strane...
Imam ove okove na sebi.
Bertolde!
To je Bertold!
To sam ja, Baron!
Znao sam da ću te naći. Moramo se vratiti na Zemlju i boriti protiv Sultana.
Ti si Bertold, moj stari sluga.
Gvožđe na nogama služi da te uspori.
- Šališ se. - Stalno si ih nosio, zar se ne sjećaš?
- Ti si lud! - Ja sam Baron Minhauzen.
Gubimo vrijeme!
- Dragi Barone! - Ariadna!
Žao mi je što nismo ranije mogli da razgovaramo, -
ali Rodžer je tako naporan.
Gdje je sada Rodžer?
U krevetu s mojim tijelom, naravno.
Prestani! Prestani!
Ako otkrije da je moja glava ovdje s tobom...
Brzo, uđite u moju kosu.
Zašto ona ispušta te čudne zvuke?
Njezino tijelo je s Kraljem i on je...
...golica po nogama.
- Bertolde, ideš s nama. - Nema šansi!
- Zašto ne? Da li se bojiš? - To je to!
Hajde, pomozi mi.
Hajde, penjite se.
- Držite se! - Ja ne želim da pobjegnem!
Obožavam ovo! Golicaću te do zore, draga.
Ne brini, obrisat ću sve. Gili, gili...
Znam da voliš ovo, ali zašto ništa ne govoriš?
Vjerojatno voliš da grizeš jastuk.
Barone, moram se vratiti Rodžeru da ne primijeti da nemam glavu.
- Potpuno te razumijem. - Dragi, povedi me sa sobom.
- Natrag na Zemlju? - Da, o da!
Bez tvog tijela?
- Mislila sam da me voliš i bez tijela! - Volio sam... mislim, volim.
- Samo što... - Moramo da idemo!
Mislim da si u pravu. To je nemoguće.
Uzmi pramen moje kose.
Samo pramen, naloženi! Ne cijeli tepih.
- Čuvaću ga vječno. - Kralj! Moram da idem...
Zbogom, moj dragi Barone.
Da! Dolazim, Rodžere!
Odvest ću te do Kine. Samo se opusti!
O, Bože! Gdje ti je glava?
Nije ni čudo što si tiha. Previše sam grub, pa sam je otkinuo.
Naći ću je. Igrat ćemo se skrivače.
A, hoćeš da se šališ? Draga, izađi!
Ti nisi ovdje. Gdje si ti? Ti si s Baronom.
Ti si s tim čovečuljkom.
Govorila si mi da veličina nije bitna. Prokletnice jedna!
To je to! Pronaći ću tvog Barona, i onda ću vas ubiti.
Brže!
Napravit ću baron omlet! Sibil, idemo!
Brže!
Ne možemo. Bertold se jedva kreće.
- Skini mu okove. - Već jesam!
- On je star. Ne može više da trči. - Gluposti, samo je van forme.
Hajde, Bertolde.
Traži ga! Nemaš gdje da se sakriješ, Barone.
Što to gledaš? Gledaj tamo dolje!
Eno ga, Sibil! Tamo dolje!
Sad si moj, Barone.
Eno su tamo! Jesi li gladna, draga moja?
Ti uzmi barona, ti uzmi ćelavog, -
- i ti uzmi djevojčicu, zato što si mi omiljena. Večera!
- Ti idi onim putem, a ja ću ovim. - Vi ste posljednji od vaše vrste.
Ne, nemojte mi se sada dijeliti!
Uzbuna!
Padamo dolje!
Sibil, ne ostavljaj me sada.
Slobodan sam! Konačno sam slobodan. Tijelo je mrtvo.
Tijelo je mrtvo, živjela glava. Gotovo je, gotovo!
Dokazat ću da glavi nije potrebno tijelo da bi preživjela. Ja sam svemoguć!
O ne, imam svrab!
Sjajno obavljeno, Seli.
Barone Minhauzen! Kako je sjajno vidjeti vas!
- Skini se s mene! - To sam ja Bertold. Vaš sluga.
Da, prošli smo već to.
- Gdje smo mi? - Na Mjesecu.
- O stvarno? Isti stari Baron, zar ne? - Možemo li da idemo sada?
Hajde požuri!
Stani malo... Sve mi se vraća.
Bio sam zarobljen ovdje 20 godina. Od tvog posljednjeg boravka ovdje.
Ostavio si me ovdje. Svinjo jedna!
Pobjegao si s Kraljicom Fufom i ostavio me da trunem u kavezu.
Sada se vraćaš i očekuješ da te pratim natrag do Zemlje.